Кіно-Театр. 2023. №3
Permanent URI for this collection
Browse
Browsing Кіно-Театр. 2023. №3 by Issue Date
Now showing 1 - 20 of 35
Results Per Page
Sort Options
Item П'єр Паоло Пазоліні: невидиме, справжнє, поетичне : (до 100-річчя Майстра)(2023) Швець, ЮлійП’єр Паоло Пазоліні (1922–1975) – один із найбільш соціально ангажованих режисерів італійського кіно. Й не менш загадковий: кожен його фільм ставав подією, яка активно обговорювалася в мистецьких колах. Окрім того, режисер завжди мав свій власний погляд на всі суспільні проблеми, що йшло урозріз із гаслами будь-якої політичної партії. Його смерть в 1975 році в порту Остії (куди режисера заманили, викравши негатив останнього фільму) залишається кримінальною загадкою сучасної Італії.Item Україна на Берлінале(2023)Берлінський МКФ відбувся з 16 по 26 лютого. Україну на ньому представляли шість фільмів: неігрові "Залізні Метелики" Романа Любого, "Прокидаючись у тиші" Міли Жлуктенко та Даніеля Асаді Фаезі, "Ми не згаснемо" Аліси Коваленко, "Східний фронт" Віталія Манського і Євгена Титаренка та ігрові: "Ти мене любиш?" Тоні Ноябрьової і к/м "Це побачення" Надії Парфан.Item Сценарій як основа вистави(2023)У Кропивницькому влаштували спільні читання п’єси "Заборонений" про Василя Стуса два театри: Кіровоградський ім. Марка Кропивницького та Херсонський ім. Миколи Куліша. Автори – Сергій Дзюба та Артемій Кірсанов – адаптували свій сценарій для сценічного втілення. У п’єсі показано не тільки життя поета, а й особливості дисидентського руху 1960– 1970-х років. Режисер-постановник вистави – Сергій Павлюк.Item Нові українські фільми в кінотеатрах(2023)З 22 лютого 2023 року в широкий національний прокат вийшла воєнна екшн-драма режисера Ахтема Сеітаблаєва. 10 гривень із кожного придбаного квитка на фільм "Мирний-21" передали фонду "Повернись живим". З 23 березня в кінотеатрах показували "Памфір" Дмитра Сухолиткого-Собчука.Item Валдемарс Хелманіс: "Моя кінорежисура - це моя інтуїція" : [інтерв’ю](2023) Хелманіс, ВалдемарсГерой документального фільму Валдемарса Хелманіса "Перетворювач руїн" (2022) – колишній солдат радянської армії Андрей Мединьш, що, будучи в Афганістані, тяжко пораненим виповз з-під трупів і врятувався. Повертаючись демобілізованим з армії, в автівці потрапив під обстріл і вдруге дивом залишився живим. Тоді дав обіцянку все життя служити Богу, відмовившись від кар’єри і сімейного життя. Сьогодні він відомий у Латвії як священник і особистість, що зцілює не тільки словом проповіді зламані долі й поранені душі людей, повертаючи їх до життя і віри. Він ще створив общину Брукна зі священними цінностями: місце, праця, людина. Всі разом вони відбудовують з руїн історичні архітектурні пам’ятки. Повертають красу світові. В початковому титрі фільму "Перетворювач руїн" Ланцманіс називає Андрея Мединьша Апостолом, посланим нам з тих часів.Item Леонардо Ді Капріо про допомогу українським дітям(2023)"Для мене велика честь підтримати Фонд Олени Зеленської, який забезпечує дітей та сім’ї в Україні необхідними речами, такими, як їжа та притулок". – сказав актор. Кошти Леонардо Ді Капріо підуть на допомогу дітям, які постраждали від війни та від дій російських окупантів. Фундація Олени Зеленської підтримує всі дитячі будинки сімейного типу в Україні, де діти ростуть у справжній сімейній атмосфері. Вона також координує свої зусилля з державою, яка наразі рухається в напрямку відходу від виховання дітей у дитячих будинках радянського типу та інтернатах. Мета – замінити такі інституції на прийомні сім’ї і дитячі будинки сімейного типу. Раніше Леонардо Ді Капріо пожертвував 10 млн доларів для ЗСУ.Item Очі Едіпа(2023) Котенок, ВікторіяВперше українською мовою цю трагедію поставив в Україні Лесь Курбас у 1918 році на сцені Молодого театру. Режисер був і виконавцем головної ролі. У виставі був задіяний і актор Гнат Юра, який через три роки також її інсценізував уже в новоствореному театрі ім. Івана Франка. Майже через 80 років, тобто 2003 року, на цій же сцені поставив "Царя Едіпа" грузинський режисер Роберт Стуруа з Богданом Ступкою у головній ролі. Того ж року свою версію про фіванського правителя запропонував і Дмитро Богомазов в Одеському музично-драматичному театрі ім. В. Василька (Едіп – Яків Кучеревський). Постановка Андрія Приходька з’явилася на сцені Івано-Франківського національного драматичного театру (2020, Едіп – Олексій Гнатковський). А наприкінці минулого року в Київському театрі на Подолі її здійснив Давид Петросян (Едіп –В’ячеслав Довженко). У лютому постановка "Цар Едіп" була відзначена щойно запровадженою премією "Чорний лотос", якою відзначили та підтримали митців у сфері театру та кіно, які були активними у 2022 році.Item Живе в Карпатах родина...(2023) Іванишина, ЛарисаФільм "Плай" не претендує на змагання з шедеврами і масштабними творами. Але це тільки на перший погляд. Ця камерна стрічка створена за допомогою давнього, але надійного методу спостереження, що вимагає від документалістів абсолютного порозуміння з їхніми персонажами, досягнення повної взаємодовіри, коли ті в кадрі живуть, перестаючи помічати кінокамеру. Місія її – розповісти про реальну родину з карпатських гір, нібито нічим особливим не примітну. Але це тільки на перший погляд. Стрічка "Плай" завоювала найвищу нагороду минулорічного фестивалю "Dokuday", що проходив у Кракові, та, попри те, вона не розпіарена. У фільмі немає авторського тексту й закадрового голосу: звукова доріжка – це переважно голоси природи та короткі фрази чи діалоги персонажів.Item Галина Сулима: "Мені справді дуже пощастило!" : [інтерв’ю](2023) Сулима, ГалинаГалина Сулима – українська акторка кіно, випускниця ВДІКу (майстерня Сергія Бондарчука та Ірини Скобцевої). Дебютувала у фільмі Марка Толмачова "Синє небо" (1971). На Одеській кіностудії знімалась у Марка Толмачова ("Хлопця звали капітаном", 1972), Михайла Пташука ("Про Вітю, про Машу і морську піхоту", 1973), Олександра Павловського ("Ар-хі-ме-ди!", 1975), на Київській кіностудії ім. О. Довженка – в Івана Миколайчука ("Така пізня, така тепла осінь", 1981), Олеся Янчука ("Голод-33", 1991; "Атентат. Осіннє вбивство в Мюнхені", 1995), Сергія Омельчука ("Козаки йдуть", 1991), Вадима Іллєнка ("Останній бункер", 1991), Миколи Мащенка ("Вінчання зі смертю", 1992), Михайла Іллєнка ("Фучжоу" 1993–1994; "Сьомий маршрут", 1998), на "Білорусфільмі" – у Віталія Четверікова ("Сад", 1983) і Сергія Сичова ("Жив-був Петро", 1983), а також у радянсько-німецькій копродукції "Важко бути богом" П. Фляйшмана (1989). Лауреатка кінофестивалів: "Молодість" (1975, Україна), "Стожари" (1995, Україна), "Сузір’я" (1994, росія), "Золотий орел" (1994, Грузія), Першого МКФ в Ялті (1997). Засновниця та директорка кінокомплексу "Кіно Арт Хауз Одеса". З 2019 року – голова Одеса Film Office при мерії Одеси. Активно працює у сфері культурної дипломатїі як президентка "Альянс Франсез" в Одесі, амбасадорка УКФ, президентка Міжнародної асоціації розвитку і підтримки української культури та франко-українського фестивалю молодого кіно МІСТ.Item Мистецтво: місія Кассандри. "Не дивіться вгору" - фільм-застереження напередодні 2022 року(2023) Ямборко, ОльгаАдам Мак-Кей народився 17 квітня 1968 року в місті Філадельфія, штат Пенсільванія. Закінчив середню школу Great Valley в Малверні, потім навчався в Університеті штату Пенсильванія та Темплському університеті. Був одним із засновників комедійної трупи Upright Citizens Brigade. У 2010-х роках Маккей почав освоювати драматичнішу сферу. "Гра на пониження" був першим його фільмом, який він зняв без Феррелла в акторському складі. Маккей отримав номінації на премію "Оскар" за найкращу картину, найкращу режисуру та найкращий оригінальний сценарій. У 2019 році МакКей заснував компанію Hyperobject Industries. Він ідентифікує себе як соціаліст-демократ.Item Лірика і драма генерації 1990-х(2023) Канівець, АнастасіяЦьогорічне, 73-тє Берлінале (16–26 лютого) проходило під синьо-жовтим прапором: російсько-українська війна й протести в Ірані стали центральними його темами. Безпрецедентною була й українська присутність на фестивалі. Епоха 90-х нині популярна в українських кінематографістів. "Носоріг" Олега Сенцова, "Я і Фелікс" Ірини Цілик, "Ля Палісіада" Філіпа Сотниченка... Кожен із них по-своєму успішний, кожен показує якусь грань цієї непростої доби. "Ти мене любиш?" пропонує свою: тут це час переходу, прощання з минулим і рух у майбутнє. І яким би не-простим майбутнє не було – воно неуникне. Бо це і є життя.Item Життя у корсеті(2023) Канівець, АнастасіяОсновний корсет – не той, який носять на тілі, а той, що стягує душу. Позбутися його куди важче, у людини кожної епохи він свій. Ось одне з тих послань, запропонованих своїм глядачам Марі Кройцер і Вікі Кріпс.Item "Всупереч". Прем'єра у Києві(2023)"Ідеться про все, що ми переживали під час Революції Гідності, впродовж усієї російсько-української війни, що відчуваємо з 24 лютого й за що вже 400 років бореться наш український народ, – зазначають у театрі. – Проєкт глибоко й точно артикулює досвід війни, обстоювання власної незалежності та свободи". Вистава повертає нас до найзнаковіших подій та епізодів цієї війни з її героями й символами й, усупереч ворожим планам, спонукає жити, боротися та перемагати.Item Така невгасима любов...(2023) Брюховецька, ЛарисаТріо "Золоті ключі" (Марічка Миколайчук, Валентина Ковальська, Ніна Матвієнко) зазвучало на початку 1970-х і відразу стало дуже популярним. Їхній спів чуємо – і бачимо самих співачок – у славетній "Пропалій грамоті". Він органічно доповнює національну ауру картини. Їхнє виконання українських народних пісень зігрівало душі багатьох українців. А геніальність і харизма коханого чоловіка Марічки – Івана Миколайчука – додає чару цьому мистецькому феномену.Item Як зняти фільм у Лисичанську(2023) Кабацій, МаріяНещодавно вийшла стаття, що понад 70% данців вважають, що ми повинні ще більше підтримувати Україну. І це безпрецедентно: такий рівень підтримки, і що він тримається так довго. Усі дуже здивовані, що ми все ще залишаємося країною, яка дійсно хоче допомогти своїм друзям українцям. І я особисто дуже радий цьому, але також трохи здивований, бо у нас медійна картинка змінюється так швидко. Приміром, землетруси в Туреччині чи багато інших історій. Але підтримка України в Данії просто постійно зростає. І коли я розмовляю зі своїми друзями, знайомими чи зустрічаюся з людьми по роботі, чую те ж саме. Мені здається, що Україна і український народ влучили нам у саме серце. Фрагмент інтерв’ю з Сімоном Ларенгом Вільмонтом, режисером фільму "Будинок зі скалок".Item Артдокфест(2023)4–5 березня 2023 року в столиці Латвії відбувся Міжнародний фестиваль документального кіно Artdocfest/Riga. До складу журі програми "Балтійський фокус" увійшла українка Юлія Синькевич. На ньому показали шість фільмів про війну, розв’язану росією в Україні. Зокрема, фільм, знятий режисерським подружжям – українкою Мілою Тешаєвою та німцем Маркусом Ленцем, "Коли в Бучу прийшла весна" (2022, Німеччина, Україна). Війна в Україні, відсіч російській агресії стали основною темою фестивалю Артдокфест.Item Актор Джек Глісон привіз допомогу для ЗСУ(2023)16 лютого нашу країну відвідав 30-річний ірландський актор Джек Глісон, відомий за роллю лихого короля Джофрі у серіалі "Гра престолів". Разом із друзями він привіз допомогу для ЗСУ, придбану британськими волонтерами. Крім того, актор зустрівся з українськими військовослужбовцями, взяв участь у благодійних зборах коштів та аукціонах для підтримки Збройних сил України. Виставив на аукціон статуетку короля Джофрі Баратеона, щоб виручені кошти спрямувати на тепловізор для наших воїнів.Item Віталій Ажнов: "Дуже хочеться з кожною роллю творчо зростати" : [інтерв’ю](2023) Ажнов, ВіталійВіталій Ажнов (н. 1993) – український актор театру і кіно, викладач, радіоведучий. Народився у Калуші Івано-Франківської області. Закінчив КНУТКіТ ім. І. Карпенка-Карого (викладач –Дмитро Богомазов). З 2013 року працював у театрі "Вільна сцена", в Театрі драми і комедії на лівому березі Дніпра, в театрі "Золоті ворота". З 2018-го – актор Київського національного театру ім. І. Франка. Ролі: Дем’ян у "Безталанній" І. Карпенка-Карого, Карпо у "Лимерівні" Панаса Мирного, Калігула в однойменній виставі за Альбертом Камю (реж. усіх – Іван Уривський), Ломан у "Співай, Лоло, співай!" О. Чепалова, Артуро Уї у "Кар’єрі Артуро Уї, яку можна було спинити" Бертольда Брехта (реж. обох – Дмитро Богомазов), Мотл у "Поминальній молитві" за Шолом-Алейхемом (реж. Дмитро Чирипюк), Лаврін у "Кайдашевій сім’ї" Івана Нечуя-Левицького (реж. Петро Ільченко) та ін. З 2016 року викладає сценічну мову й акторську майстерність у столичних вишах і театральних школах. У кіно знімається з 2014 року. Ролі: Іржавий у комедії "Пригоди Sv. Миколая" Семена Горова (2018), Юро у мюзиклі "Гуцулка Ксеня" Олени Дем’яненко (2019), Максим-Володька Твердохліб в історичній сазі "І будуть люди" Аркадія Непиталюка (2020), Маркіян у серіалі "Кава з кардамоном" Ірини Громозди (2021), отець Людвік Вродарчик у "Вірити" Артема Шемета (2021), Казимир Малевич в ігровому фільмі "Малевич" Дар’ї Онищенко (прем’єра запланована на літо-осінь 2023). Диплом "За найкраще виконання чоловічої ролі" у виставі "Одруження" (роль Подкольосіна) на ІІІ Міжнародному фестивалі театральних шкіл "GATS" у Пекіні (Китай), премія Київського міського голови у номінації "Творчі досягнення".Item Антивоєнне та антиісторичне(2023) Канівець, ІванМіж літературними критиками досі немає згоди стосовно основної ідеї роману, але жоден з обговорюваних варіантів не проглядається у цьому фільмі. Хіба що його, як і роман, можна назвати антивоєнним, але ж це загальна характеристика, а не основна ідея твору. Це третя екранізація однойменного роману Еріха Марії Ремарка. Найцікавіше в романі – це трансформація психології героя, Пауля Боймера, під впливом того, через що він пройшов на війні. Йому тепер немає місця в мирному житті, до якого він прагнув повернутися, ця безвихідь – основа для потужної кінодраматургії. Її і намагалися використати у двох попередніх екранізаціях цього твору 1930 та 1979 років.Item Проба на справжність(2023) Саква, ОлександрВсеприсутність України в серцях і помислах акторів-воїнів не дозволила їм лишитись осторонь боротьби. Та ризикувати доводиться безмежно. Усі, хто там, – вже герої, і книга це стверджує. І ще вони – актори, а головна сцена країни зараз на лінії прямого зіткнення Добра і Зла. Українська душа відчуває – ми предковічні, як сюжет про перемогу Світла над Пітьмою. Акторське серце відгукується на цей поклик без жодних умов і снить Перемогою. Бо це саме той випадок, коли виконавці стають дійовими особами на авансцені Світової історії. А свої найкращі ролі в кіно і театрі вони ще зіграють. Треба "лиш" вистояти. І повернутися на сцену і в кадр врятованої країни. О, як ми всі цього прагнемо! І пам’ятаймо, що сказала велика українка Ада Роговцева: "Обіцяю вам, що доживу до Перемоги!". Доживіть неодмінно, Адо Миколаївно! Доживіть всі, хто прийняв бій з хижим звіром! Живи вічно, Україно! Ти нездоланна – бо свята!